Lekce 1 - Úvod do Django frameworku a webových aplikací v Pythonu
Vítejte u úvodního tutoriálu kurzu webových aplikací s frameworkem Django. Naučíme se vytvářet dynamické webové aplikace. Nejprve začneme jednoduchou kalkulačkou a od ní se dostaneme k filmotéce s vlastní databází, správou uživatelů a zkrátka vším, co by pořádná webová aplikace měla umět.
Požadavky pro úspěšné absolvování kurzu
Kurz je určen pro začátečníky ve webových technologiích, předpokládá ovšem znalosti alespoň v rozsahu kurzů Základní konstrukce jazyka Python a Objektově orientované programování v Pythonu. Vhodná je rovněž alespoň částečná znalost HTML z kurzu HTML5 od A do Z a CSS z kurzu CSS3 od A do Z. Vhod také přijdou Základní konstrukce jazyka JavaScript a obecný přehled v databázích.
Framework Django
![Django framework pro Python - Django - Tvorba webů v Pythonu](images/35020/django_logo.png)
Django je poměrně komplexní, vysokoúrovňový, open-source webový framework, který nabízí vše, co budou naši uživatelé potřebovat. Django za nás převezme správu databáze, poskytne spoustu užitečných funkcí a nabídne svou perfektní administraci.
Kromě Django frameworku se v Pythonu nejčastěji využívají menší frameworky Flask a FastAPI, se kterými máme sice více svobody, ale zdaleka nemáme v základu tak rozsáhlé možnosti. Hodí se zejména na vývoj menších projektů.
Než začneme se samotným Djangem, uvedeme si obecně problematiku webových aplikací. Když se je chystáme vytvářet, měli bychom vědět, jak fungují 😊
Výhody webových aplikací
Není náhoda, že se většina dnešních aplikací píše pro web. Je to z toho důvodu, že webové aplikace mají oproti klasickým (desktopovým) mnoho výhod, jejich vývoj je levnější a vydělají obvykle více peněz nebo přitáhnou více uživatelů. Abychom tyto výhody a principy pochopili, udělejme si krátkou odbočku do historie a vysvětleme si, co ke vzniku webových aplikací vůbec vedlo.
Mainframy
Když se počítače poprvé dostávaly mezi lidi a do firem, byly velmi drahé. Bylo nepředstavitelné, že by měl každý zaměstnanec svůj počítač. Z toho důvodu se zakoupil jeden centrální počítač (který byl na tu dobu velmi výkonný) a k tomuto centrálnímu počítači se jednoduše řečeno připojilo několik klávesnic a monitorů. Všichni zaměstnanci pracovali současně na tomto jednom počítači, který je obsluhoval.
Kdyby se tedy např. jednalo o kancelářskou aplikaci Word, každý uživatel by měl na mainframe nějakou svou složku s dokumenty a všichni by pracovali s tím jedním Wordem, který je na mainframu nainstalovaný:
![Architektura mainframu - Django - Tvorba webů v Pythonu](images/35020/../5/php/mainframe.png)
Výhody této architektury jsou následující:
- snadná správa - aby mohli uživatelé používat nějakou aplikaci, stačí tuto aplikaci nahrát na mainframe. V tu chvíli je přístupná všem uživatelům. To samé platí pro aktualizaci, aktualizujeme mainframe a všichni již používají novou verzi aplikace,
- bezpečnost - všechna data jsou uložena v databázi na mainframu, nikoli na stanicích zaměstnanců. To samé platí o samotných aplikacích, k jejich kódu se nikdo nedostane.
Máme tu samozřejmě i nevýhody:
- nízký výkon a vysoká cena - mainframe vyžaduje vysoký výkon a zpracovává úplně všechny úlohy aplikace. Jeho provoz je nákladný.
Mainframy se již téměř nepoužívají, ale dodnes ještě v některých podnicích fungují.
Desktopové aplikace
Jak se počítače rozšiřovaly mezi menší firmy a dokonce do domácností, klesala samozřejmě jejich cena. Osobní počítač si již mohl dovolit každý. Mainframům odzvonilo a nebyl důvod, aby každý zaměstnanec nebo obecně uživatel neměl svojí aplikaci ve svém počítači.
Když opět použijeme náš příklad s Wordem, v tomto případě má každý uživatel své dokumenty a svůj Word ve vlastním počítači (desktopu):
![Architektura desktopových aplikací - Django - Tvorba webů v Pythonu](images/35020/../5/php/desktopove_aplikace.png)
Výhody desktopových aplikací jsou:
- vysoký výkon - veškerý výkon aplikace zajišťuje klientský počítač. Někdy v tomto případě hovoříme o tzv. tlustém klientovi. Tehdy aplikace komunikuje se serverem, který se stará jen o zasílání dat a neřeší např. vykreslování formulářů, což za něj dělá právě aplikace.
Nevýhody:
- složitá správa - pokud vydáme novou verzi naší aplikace, musíme zajistit, aby si každý klient aktualizoval svůj počítač. To se nám samozřejmě nepodaří, a proto řešíme problémy se starými verzemi. Stahování aktualizací je pro uživatele otravné,
- bezpečnost - jelikož je u klienta přítomná celá aplikace, může se ji snažit disassemblovat (hackovat), což není u dnešních vysokoúrovňových jazyků příliš velký problém. Může nám z aplikace ukrást části zdrojových kódů nebo nějaká data.
Webové stránky
S rozšířením internetu nejprve vzniklo obrovské množství statických webových stránek. Webová stránka není nic jiného než textový soubor, ve kterém jsou pomocí značek (tagů) označené určité části textu jako nadpis, odstavec, obrázek a podobně. Výsledná stránka je (jak již bylo řečeno) statická. Nemůže se tedy měnit, je to pouze elektronický dokument, který můžeme jen číst.
HTML stránky (HTML je značkovací jazyk) jsou jednoduše uložené na serveru. Jakmile klient (uživatel s webovým prohlížečem) pošle požadavek, server mu jednoduše vrátí přesně tu stránku, kterou má uloženou. Této architektuře se říká klient-server:
![Architektura klient-server - Django - Tvorba webů v Pythonu](images/35020/../5/php/webserver.png)
Tato architektura se nápadně podobá mainframu. Vracíme se tedy ke kořenům a získáváme následující výhody:
- malá zátěž - server pouze zasílá HTML stránky a již neřeší jejich zobrazení, neřeší ovládání klávesnice uživatele, jeho monitoru a podobně. To vše se děje na klientském počítači,
- snadná správa - jakmile změníme obsah na serveru (např. přidáme nějaký dokument), uvidí ho tam okamžitě všichni uživatelé,
- bezpečnost - pokud chceme zakázat přístup k nějakým dokumentům, klient se k nim prostě nemá jak dostat, jelikož jsou na serveru.
Nevýhodou je samozřejmě to, že server umí zasílat pouze statické HTML stránky. Není způsob, jak serveru odeslat nějaká data a na jejich základě dostat výstup (třeba nechat na stránce vzkaz v diskuzi, hlasovat v anketě nebo zobrazit ve stránce, kdo má dnes svátek).
Webové aplikace
Po obrovském rozmachu internetu a webových stránek se hledaly způsoby, jak do stránek přidávat nějakou dynamickou funkčnost. Tyto pokusy došly postupem času tak daleko, že v dnešní době jsme schopni dosáhnout toho, aby se webová stránka chovala úplně stejně, jako desktopová aplikace (třeba MS Word z desktopu je na webu dostupný jako Office 365 nebo např. přes Google Docs). Takové webové stránce se říká webová aplikace.
Webové aplikace fungují tak, že se klient zeptá serveru na určitý dokument. Na serveru ale běží program, který dokáže vygenerovat do stránky to, co uživatel požaduje. Stránka tedy na serveru již neleží, ale je dynamicky vytvářena podle toho, co uživatel chce. Právě Django nám umožňuje takové skripty v Pythonu na serveru provozovat:
![Architektura webových aplikací v Pythonu - Django - Tvorba webů v Pythonu](images/35020/django_diagram.png)
Často je scénář následující:
- Uživatel vyťuká do prohlížeče URL adresu (třeba
eshop.cz/tiskarna-epson-123
) a tím pošle požadavek serveru. - Server zavolá Django.
- Django zpracuje požadavek (zde chce uživatel vypsat informace o tiskárně). Připojí se k databázi a načte data, která chce klient. Na základě dat vygeneruje webovou HTML stránku.
- Hotová stránka je zaslána klientovi. Ten vidí již jen statickou webovou stránku, která však byla dynamicky vytvořená podle jeho požadavku.
Všechna data jsou v databázi a webová aplikace, v našem příkladu nějaký e-shop, má rozhraní, přes které může personál jednoduše přidávat nové produkty, upravovat jejich cenu a podobně. Je jasné, že kdyby data nebyla v databázi, ale každý produkt měl svou statickou HTML stránku, bylo by extrémně obtížné takovou spoustu stránek spravovat. Navíc by se potom nedalo pomocí skriptu třeba hledat podle ceny, psát k produktům komentáře a podobně.
Právě jsme si tedy popsali princip dynamického webu a také jeho příklad. Jaké jsou tedy výhody webových aplikací? Podívejme se na ně:
- snadná správa - novou verzi aplikace nahrajeme a v tom okamžiku ji používají úplně všichni,
- bezpečnost - web i databáze jsou na serveru a pokud neobsahuje nějaké bezpečnostní chyby, je velmi nesnadné aplikaci ukradnout,
- kompatibilita - jelikož na web přistupujeme přes webový prohlížeč, vůbec nás nezajímá operační systém klienta, naše aplikace funguje prakticky všude, dokonce i na mobilu,
- nízká zátěž - server není zatěžován např. vlastním zobrazováním stránek, to dělá webový prohlížeč,
- velká uživatelská základna - lidé jsou líní stahovat a instalovat. U webové aplikace jen kliknou na odkaz a již s ní pracují.
Uživatelů, kteří by používali tu samou aplikaci, kdyby byla na desktopu místo na webu, by bylo podstatně méně. A právě kvůli uživatelům aplikace přeci píšeme. Ať jsou zadarmo nebo jsou placené, vždy chceme, aby je používalo co nejvíce lidí. Toto je hlavní důvod, proč se v poslední době dělá v podstatě veškerý software webový.
Je tedy vidět, že webové aplikace jsou budoucnost. A kdo je umí, ten se bude mít dobře. Asi jedinou nevýhodou je, že jejich vývoj je o něco náročnější než u aplikací desktopových. Je to z toho důvodu, že web byl zprvu navržen pro statické dokumenty a existují určitá omezení, která se musí obcházet. Nicméně technologie se stále vyvíjejí a mnoho věcí jde oproti minulosti již podstatně snáz. Vděčíme za to zejména novým standardům HTML5 a CSS3.
Složitější webové aplikace jsou většinou ještě doplněny dalším programovacím jazykem - JavaScriptem. Ten běží v klientském počítači a zpracovává vizuální část aplikace. Zde na ITnetworku je v JavaScriptu naprogramované např. navigační menu. JavaScript slouží spíše pro doplňky v uživatelském rozhraní a je podstatný až u složitých webových aplikací.
To by bylo k úvodu vše.
V další lekci, Seznámení s Django frameworkem pro Python, si nainstalujeme Django a vytvoříme svou první webovou aplikaci.